Vikingarna i det attonde och nionde seklet
var hängivna en hednisk krigsgud, Oden.
Instängda i det karga, isbundna Norden
utnyttjade de sin kunnighet i skeppsbygge
för att sprida ett terrorvälde, vars brutalitet da var utan like.
Vikingarnas högsta önskan var att stupa i strid och komma till Valhall
där Oden tog emot dem som hjältar.
Kompassen var inte känd. De navigerade bara efter solen och stjärnorna.
Om dimma omslöt dem, lämnades de hjälplösa och oseende.
Världen var trots allt platt.
Seglade de för langt ur kurs skulle den onda vinden driva dem
över gifthavet västerut över världens ände, ut i limbo.
Deras staende ambition var att erövra England,
som utgjordes av smariken, vart och ett det nästas rival.
Därför, när vikingarna styrde mot England för att plundra,
seglade de aldrig utan land i sikte.
De koncentrerade sina anfall till snabba, nattliga räder.
Det var inte av en slump som den engelska bönboken innehöll följande:
"Skydda oss, Herre, fran nordmännens vrede."
Ragnar!
Kungen är död. Leve konungen.
Under tva manader har vi sörjt den gode kung Edwin,
som skändligt mördades av den grymme Ragnar,
och som är ohämnad ännu.
Högsta radet fastställer att Aella är av äkta kungligt blod
och välkomnar honom som tronföljare.
Ers Majestät.
Tack, Ers Nad.
Lita pa att barbarerna som mördade er man, min kusin,
snart kommer att fa känna kraften av min vrede.
Trots att ert giftermal med Edwin var ofruktbart
har ni alltjämt allas var respekt.
Ni kan dra er tillbaka, drottning Enid.
Vi, Thurston Bishop och Matthew Bishop,
ber att ni erkänner Aella som kung...
Räds inte. Hans ord kan inte skada er.
Han har ingen rätt till tronen.
Det finns ingen arvinge.
Det finns en arvinge.
Vad?
Broder Godwin, jag är med barn. Men det är inte Edwins.
Det är vikingen Ragnars barn.
Ett daligt tecken.
Det heliga svärdet Requitur, konungasvärdet.
Leve kungen.
Han är barbarens pojke, men jag älskar honom som om han vore Edwins.
Rykten gar redan om hans födelse. Om de nar Aella...
Vart skickar ni honom?
Till Italien, där munkar ska sköta honom och där hans identitet är okänd.
Men han, och ni, kommer att vara trygga.
Fader Godwin!
- Requiturs svärdsknapp. - Hans arvsrätt.
I framtiden kan ni känna igen honom med denna knapp, men det kan även fienden.
Det gick 20 ar. Drottning Enid var död,
men ryktet att hon fött en son fortsatte att plaga kung Aella.
Trots att hans slott blev Englands främsta fäste
lyckades Aella inte stoppa vikingaräderna.
Lat det bli känt genom hela Northumbrias rike
att jag, Rhodri av Wales, ger kung Aella
min dotter Morganas hand.
Jag samtycker.
Även jag, kung Rhodri, samtycker.
- Prisa Gud. - Amen.
Res dig, mitt barn.
Pa varens första dag ska du bli min brud.
Kan jag lita pa ert samtycke, lord Egbert?
Helhjärtat, sire.
Varför sprider ni da rykten om en tronarvinge, son till Enid?
Det är allmän kännedom.
Enid talade pa sin dödsbädd om en son som skickats iväg
med Requiturs svärdsknapp om halsen.
Är det vist att ta upp de historierna?
Jag hoppas att snart fa tyst pa pladdret.
Den här vackra flickan kommer att ge mig en son.
Äktenskapet kommer att förena vara styrkor
och skydda vart folk fran vikingarna.
Det räcker inte.
Vi har en förrädare ibland oss.
Inga förrädare ryms i denna sal.
Kusin Egbert, varför har era ägor aldrig härjats av vikingarna?
Vart vill ni komma?
Varken ni eller era konspiratörer har drabbats.
Ni har smitt ränker mot mig.
Gör inte mig en syndabock när ni inte lyckats skydda oss!
Ni och Englands fiender planerar att störta mig!
- Vilka fiender? - Vikingarna. För bort honom.
Lögner haller ingen tyrann vid liv!
Använd list. Det maste se ut som om han tog sitt eget liv.
- Han är borta! - Hitta honom.
Ge mig hans huvud!
Hell Ragnar!
- Du är sen. - Jag kom nästan inte alls.
Aella känner till vara möten. Ni maste lata mig följa med er.
Han är värdelös nu. Skicka hem honom.
Det är inget sätt att belöna nagon som hjälpt oss.
Han kan nog bli användbar.
Hopp ombord.
Sätt segel mot Langsund.
Ragnar!
Hell Ragnar!
Ejnar!
Jag firar din hemkomst med engelskt öl!
Jag önskar att det var deras blod.
Hall tungan i styr! Han är engelsman.
- Engelsman? - Lord Egbert. En vän.
Ta dig da en skvätt för fars hemkomst.
Vill du att engelsmännen ska tro vi är barbarer?
Han är Ejnar, min ende äkta son.
Sa stolt över sitt fagra nylle att han är skägglös.
Han skrapar hakan som en engelsman.
Hell Ragnar. Och Ragnars skägg.
- Jag vill att du lär Egbert vara seder. - Det ska jag nog.
- Min styrka sitter i huvudet. - Ja, Ers Nad.
- Hämta en häst at honom. - Nu?
Varför inte?
Ejnar... Ta det nätt.
Jag vet - styrkan sitter i huvudet.
Han ska rita sjökort över Englands kust.
Vem kunde hoppats pa en bättre son?
Oden skulle kunna ha avlat honom, men det var jag.
Kom.
Var inte rädd. Hon far inte jaga engelsmän. De fastnar i halsen.
- Vi har samma sport i England. - Inte med en sadan hök. Titta.
Döda.
Kallar du det där en hök?
Jag tror vara hökar kan mäta sig med den.
Här. Hämta Langklo.
Där är en riktig jaktfagel.
- Du igen. Vems är fageln? - Min.
En träl med jakthök?
- Jag hittade henne i ett träd. - Var stal du den?
Smasnäppan var med mig när jag hittade henne.
Ett perfekt vittne - en dövstum. Hur vore det om jag skar tungan av dig?
- Da skulle du inte ljuga mer. - Jag ljuger inte.
Far trälar prata sa med vikingar?
Berätta för lorden att du är en lögnhals.
Döda!
Döda honom!
Nej!
Döda honom inte.
Oden!
För in trälen.
Se hur han blänger pa mig.
Han avlades av en bock i mansken, sa sant som jag sitter här.
Hur skulle ni ga tillväga i ert land?
Vi gör nagot som är roande pa sitt eget högljudda vis.
- Vad da? - En hala full av vargar,
halvtokiga av hunger och med tycke för mänskligt blod.
Där ser du. De är civiliserade.
- Kan du komma pa nagot värre? - Mycket värre.
Det skulle jag tro, du med ditt fagra nylle förstört.
Men han var en bra träl. Döda honom fort.
- Nej. Han far inte dö snabbt. - Vad ska jag göra med honom, da?
- Ingenting. - Inte?
Trälen maste leva.
När han slitit ditt ansikte i bitar?
Solen ska ha färdats över himlen tusen ganger innan han dör.
Och tusen ganger kommer du att önska att du hade dött.
Kitala!
Ni far inte döda trälen.
Vad säger runorna?
Hade Oden önskat Erik död sa skulle Tors hammare ha förkunnat det.
Men inte ett ljud hörs fran himlen.
Oden kommer att förbanna den människa som dödar trälen.
Da ska ingen människa döda honom. Det far havets tidvatten sköta.
Bind honom i pölen när det är ebb. För bort honom.
Menar du att högvattnet och krabborna ska döda honom?
Lat Oden förbanna krabborna! Domen är förkunnad.
Vad händer om han överlever?
Lever han da tidvattnet vänder, kan token som drar upp honom fa honom.
Överlever!
Oden!
Skicka en vind och ge oss ebb.
Sätt henne i brädan.
Jag gar och ser pa trälen som drunknar.
Stanna här. Det här är mycket roligare.
Leken ser ganska intressant ut.
Det är ingen lek. Det är Odens prov för otrogna hustrur.
Är hon otrogen?
- Fraga Ejnar. - Hennes man pastar det.
- Var är han? - Han kastar yxorna.
Men om hon är oskyldig?
Hennes man kommer att lyckas, och flätorna huggs av.
Och om han missar flätorna och träffar henne?
- Da är hon skyldig. - Jaha.
Vad händer om han missar dem bada?
Tre missar sa dränker vi honom.
En.
Du är för full! Du klyver henne mitt itu!
Full, säger du? Inte full nog!
Du missade henne!
Vilken son.
Kitala.
Mina ben.
Rör pa dem. Det maste du.
- Var kom trälen ifran? - Björn hämtade hem honom fran en räd.
Han tillfangatogs till sjöss.
Satt den här runt halsen pa honom?
Det är hans enda ägodel. Nu behöver han den inte längre.
Han kommer att dö.
Lyssna nu. Ejnar sitter i salen och firar din död.
Ejnar skrattar at dig.
- Lev! Kämpa mot kölden. - Lev och kämpa mot Ejnar.
Kämpa mot Ejnar.
Oden!
- Oden har besvarat dig. - Det var bara moln som blaste förbi.
Du är blind. Det var Odens döttrar.
Deras svärd sjöng när de red förbi.
De för vinden med sig.
Vinden är här!
Lyssna pa den.
Nordanvinden vänder tidvattnet. Skär hans rep.
Högvattnet är pa väg ut. Ni har gjort ert.
Jag tar trälen.
Han är min. Vinden vände tidvattnet och jag drog upp honom.
Jag tar honom.
Om din fars ord betyder nagot sa är trälen min.
Varför det plötsliga intresset för en träl?
En engelsk passion - att konvertera de otrogna till den rätta läran.
Du är inte i England nu.
Och du lär aldrig komma dit om inte jag ritar sjökorten.
Lat ga.
Du kan behalla trälen - sa länge du lever.
- Oden tackar dig för din hjälp. - Med risk för mitt eget liv.
Vet du vad det här är?
En dag berättar jag det för dig.
Minns da att jag räddade dig.
Jag är fortfarande en träl.
- Inte när vi kommer till England. - Dit kommer jag aldrig.
Du är som ett sarat djur. Du litar inte pa nagon.
- God dag, mina herrar. - Var hälsad.
- Hur gar batbygget? - Hon sjösätts om en vecka.
Inte är hon en sjödrake, men hon duger som leksak.
Hyser Ejnar fortfarande agg mot mig?
Du var oklok. Han dödar dig en vacker dag.
Du är väl inte arg fortfarande?
- Det beror pa. - Pa vad da?
Pa hur bra sjömätare du är.
Se efter själv. Här är sjökortet över Wales.
Den slagghögen? Den är inte värd en räd.
Den haller den rikaste skatten: Kung Rhodris dotter Morgana.
Rhodri skulle inte kunna friköpa en älg.
Men det kan Aella. Han ska gifta sig med henne till varen.
Jag tror pa engelsmannens idé.
Pa väg till honom rundar hon udden här.
- Säkert? - Det satsar jag mitt liv pa.
Det har du redan.
Lat mig genskjuta henne och föra hit henne.
- Hur manga män behöver du? - En bat.
- Bara en? - Inte mer.
Och han där - utan halskedja. Skulle han följa med?
Självklart tar jag med mig min träl.
Du stannar här och ritar sa tar jag flickan.
Lär honom rita sjökort som visar vägen i tjocka - det vore nagot.
- En sadan karta finns inte. - Vilken nytta gör du da?
Grunna pa det medan jag är borta. Och se upp sa inget händer trälen.
En sällsam metall som föll fran Polstjärnan.
Smasnäppan förde hit den.
Den kostade honom bade öron och tunga.
Hur du än haller den strävar den att atervända hem,
till stjärnan varifran den föll. Den pekar alltid mot norr.
Inte i dimma. Da syns inga stjärnor.
Titta.
Kan den se stjärnan genom väggarna?
Vem vet vart den kan föra dig.
Kanske bortom gifthavet till Valhall.
Dit kommer du en dag.
Bara stora hjältar hittar dit.
Läs runorna.
Kommer den att visa mig vägen?
Nej.
En kvinna visar dig vägen.
- Hur ser hon ut? - Du vet vem hon är da du ser henne.
- När blir det? - Snart nog.
Kommer hon att älska eller hata mig?
Kärlek och hat är horn pa samma get.
Vilken kvinna skulle se at en träl?
Den här kvinnan.
Du ljuger.
Det är sagor, alltihop.
Se inte sa sorgsen ut, Ers Nad. Det klär er inte.
Hur kan jag gifta mig med en man jag hatar?
Det är svart att vara prinsessa, men det är er plikt.
Alliansen hjälper ert folk. Ni maste gifta er med Aella.
Jag önskar jag vore död.
Vänd om! Vikingar!
Ga in i kojen.
Rorsman, styr mot vinden! Upp ur skansen!
Hon far pa inga villkor skadas. Da blir hon värdelös för oss.
Dra at bolinen!
Huka er.
Bridget!
Ers Nad!
Hjälp!
Ers Nad...
Bridget!
Ers Nad!
- Välkommen ombord. - Aella dödar er för detta.
Synd att behöva ge dig tillbaka till honom.
Vad vet ni om Aella?
Att han ger all sin rikedom för att fa dig tillbaka.
Jag behaller dig för mig själv.
Hon kunde bli en fin vikingadrottning.
Lämna mig ifred!
Först en välkomstkyss.
Lat mig vara!
- En välkomstkyss. - Nej.
Jo.
Hon far pa inga villkor skadas. Da blir hon värdelös.
En vacker fagel med vackra fjädrar. Bygg ett näste at henne.
Vi har för manga hökar ombord.
Hissa seglet!
Ejnar!
Hell!
Sluta ro.
Sänk arorna.
Jag tackar Oden för din hemkomst.
- Na, var är hon? - Vem da?
Vem tror du? Din lilla vän med flätorna?
Sluta hojta. Du later som en älg med födslovärkar.
Lasta av säden.
Hur kunde slynan undslippa dig?
- Hon undslapp inte. - Var är hon?
At det magra hallet, men inte alls illa.
Behärska er.
Skändas hon blir hon värdelös som drottning, och vi blir utan lösen.
- Ingen förrädare ska tala för mig. - Min tvist angar Aella, inte er.
Vi enades om att inte skada er.
- Lägg det pa minnet, Ejnar. - Jag har inte rört henne. Ännu.
Ni rör mig aldrig. Hellre dör jag.
- Hon verkar inte gilla dig. - Hon gillar mig bra nog.
Det tvivlar jag pa att döma av hennes min.
Jag med.
- Men hon far lära sig. - Aldrig.
Aldrig?
Men ärren i mitt ansikte behagar dig, väl?
Min skönhet ger henne hjärtklappning.
Hall dig till falkarna. Hon kallar aldrig dig sin söta vän!
Nagra protester?
Naturligtvis inte. Han är bara en träl.
- Vi gar iland med henne. - Hon stannar här.
Vi diskuterar henne igen, när fyllan gjort dig vettig.
Ankra skeppet i fjorden och vakta henne väl.
Ryck upp dig. Du glömmer slynan.
- Hon är för mager. - Vacker.
Hon är lika benig som en fjäderlös kraka.
Hon sa att hon tar livet av sig om jag rör henne.
Det säger alla. De menar att de dör om man inte rör dem.
Kanske det, men ingen har spottat pa mig och bitit mig förut.
Det gör de desto mer nu när du blivit Ejnar Enöga.
Jag ville tacka dig för att du bevisade min oskuld.
Ga till din man.
Drick nu. Ingen kvinna är värd sa här mycket tjafs.
Ja, fangenskapen ma vara hemsk,
men vi har ända äran i behall.
Ja, det kan vi vara tacksamma för.
Det är lustigt hur det aldrig riktigt blir som man tror.
Jag trodde vikingarna antastade kvinnfolk. Vi har haft tur.
Det var mer än bara tur.
Han rar inte för det. Han är en vilde.
Han är en galen hund.
Vore det inte för ärren skulle han se bra ut.
För att vara viking.
Jag vill inte prata om honom.
Att klösas och bita haller inte honom borta för alltid.
Vilken son.
Och mamma?
Kämpade hon emot?
Om hon gjorde.
Jag har ärr över hela kroppen.
Vilken kvinna.